Slås mod mig!
Din kujon! Slås mod mig.
Vi har en pagt!
- Slås! - Kæmp mod ham, min søn.
- Trojanere har krænket aftalen! - Slås så!
Parat til krig.
Dette er ikke ærefuldt. Dette er ikke kongelig værdighed.
Hvis han ikke slås, er Troja fortabt.
Kampen er over.
Kampen er ikke over! Gå væk Prins Hector.
Jeg dræber ham ved dine fødder, jeg er ligeglad.
Han er min bror.
Paris!
Gå. Gå!
Gå indenfor, Paris!
Bueskytter!
- Vore mænd er for tæt på murerne. - Træk dig tilbage, dit fjols.
For Troja!
- Nu! - Skyd!
Få dem få linje.
Få dem tilbage, i en linje.
Forreste linie! Angrib!
Fremad!
Apolloniers! Nu!
Prins Hector!
- Vi må trække os tilbage! - Min hær har aldrig før tabt et slag!
Du har ingen hær, hvis du ikke trækker den tilbage!
Tilbage til skibene!
- Tilbage til skibene! - Tilbagetrækning!
- Tilbage til skibene!
Tilbage! Tilbage til skibene!
Tilbage! Alle mænd, tilbage!
- Men Prins vi har dem på flugt. - Vi er inde for skudafstand.
- Saml vores faldne op. - Send en budbringer til Grækerne -
- og sig de kan, samle deres faldne op. - Ville de ha gjort det samme for os?
Du syntes jer er en kujon.
Jeg er en kujon.
Jeg viste han ville dræbe mig.
Du så på.
Min far.
Min bror, og hele Troja.
Til skam for dem alle.
Jeg opgav min stolthed. Min ære.
Kun for at leve.
For kærlighed.
Du udfordrede en stor kriger, det kræver mod.
Jeg forrådte dig.
Menulaus var en modig mand.
Han levede for at slås.
Og hver eneste dag jeg var hos ham, ønskede jeg kun, at drukne mig selv.
Jeg vil ikke høre mere, min elskede.
Jeg vil ha en mand som jeg kan blive gammel med.
Dem griner af mig i Troja.
Drukne i sejrsrus.
De tror jag sejler hjem, ved det første dagslys.
- Det skulle vi måske. - Stikke af!?
- Som en pisket hund. - Han tror, vi kom efter Menulaus hustru.
- Hende har vi ikke brug for mere. - Min bror's blod er stadig fugtigt i sandet.
- Og du forulemper ham. - Det er ikke ondt, at sige en død mand...
er død.
Hvis vi tar af sted nu. Så mister vi al respekt.
Trojanerne kan let besejre os. det ville ikke vare længe, før de indhenter os
Hvis vi blir, skal det kun være for de rigtige grunde.
For at beskytte Grækenland og ikke din stolthed.
Din private strid med Achilles, ødelægger os alle.
- Achilles er bare en mand! - Hector er en mand!
- Se hvad han gjorde mod os i dag. - Hector slås for sit land.
- Achilles slås kun for ham selv. - Jeg er ligeglad med den mands væremåde.
Jeg bryder mig kun om hans evne, til at vinde krige.
Han har rat. Mændenes moral er svækket.
Selv om jeg kunne holde fred med Achilles. Så ville han ikke høre på mig.
Han ville hellere spidde mig, end at tale med mig.
- Jeg skal nok snakke med ham. - Han vil ha pigen tilbage.
Han kan få den fordømte tøs tilbage.
- Jeg har ikke rørt hende. - Hvor er hun?
Jeg gav hende til mændene.
De behøvede lidt opmuntring, efter denne dag.
Gi mig kællingen!
- Hvem er først? - Her.
Trojanske hore.
- Du behøver ikke denne her mere. - Hold hende!
Achilles!
Er du uskadt?
Du sloges mod dem. Du har mod.
At slå igen på folk der angriber en...
... selv en hund har det mod.
Spis.
- Jeg har kendt mænd som dig, hele livet. - Nej, det har du ikke.
Tror du er så forskellig fra de tusinde andre?
Soldater forstår intet andet end krig.
- Freden forvirrer dem. - Du hader soldater.
Jeg føler med dem.
Trojanske soldater dør for at beskytte dig.
Måske, de fortjener mere end bare din medfølelse.
- Hvorfor valgte du dette liv? - Hvilket liv?
Det, at være den store kriger?
Jeg valgte det ikke. Jeg blev født og dette er hvad jeg er.
Og du? Hvorfor valgte du at leve blandt guderne?
Jeg tror du vil finde romancen lidt ensidig?
Kan du godt lide, at provokere mig?
Du har viet dit liv til guderne. Zeus tordenens gud.
Athena visdommens gud. Du tjener dem?
- Ja, selvfølgelig. - Og Aries, krigens gud.
Der betrækker sit spyd med huden, fra de mænd han har dræbt?
Alle guder skal frygtes og respekteres.
Jeg skal fortælle dig en hemmelighed.
Noget de, ikke lærer dig i templet.
Guderne misunder os.
De misunder os, at vi er dødelige. For en hver tid, kan være vores sidste.
Alt er mere smukt, fordi vi er dømte.
Du vil aldrig være mere skøn, end du er lige nu.
Vi vil aldrig genleve, det her igen.
Jeg troede, du var dum som en fugl.
Jeg kunne ha tilgivet en dum fugl.
Gør det.
- Intet er lettere. - Er du ikke bange?
Alle skal dø... I dag eller om halvtreds år, hvad er forskellen?
Gør det!
Du vil dræbe mange flere, hvis jeg ikke dræber dig.
Mange.
Min herre det er...
Sig til mændene, at de skal begynde og laste skibet.
Vi skal hjem.
Agamemnon er en stolt mand.
Men han ved, når han har lavet en fejl.
Sender han dig for, at undskylde?
Hvorfor kravler du, for det svin af en konge?
Verden virker simpel på dig. Men når man er konge, er meget få ting simple.
Ithaca, har ikke råd til en fjende som Agamemnon.
- Skal vi nu frygte ham? - Du er ikke bange for nogen, det er dit problem.
Frygt er brugbart.
Vi behøver dig. Grækenland behøver dig.
Grækenland klarede sig fint, før jeg blev født.
Og Grækenland vil være Grækenland, længe efter jeg er død.
Jeg taler ikke om landet. Mændene behøver dig.
Bliv Achilles. Du er født til denne krig.
Kvinder har det med at komplicerer ting.
Af alle konger i Grækenland, respekterer jeg dig mest.
- Du er denne krigs tjener. - Nogen gange må man betjene for at kunne lede.
Håber du vil forstå det en dag.
Er vi på vej hjem?
- Vi sejler i morgen tidlig. - Grækerne vil blive slagtet.
- Vi kan ikke bare sejle her fra. - Det er kamp du ønsker.
Det kommer altid en anden krig, det lover jeg dig.
Men De er landsmænd. Du forråder hele Grækenland -
kun for at se Agamemnon tabe!
Nogen skal tabe.
Guderne støtte vores sag. Nu, er tiden til, at udslette den Græske hær.
Moralen er ødelagt.
Angrib dem nu! Slå hård til!
Og de vil stikke af!
Achilles folk sloges ikke i går, der må være uenighed mellem Grækerne.
Men angriber vi deres skibe vil det bare forene dem.
Hvis de bestemmer sig for at angribe os, så lad dem.
Vore murere kan ikke indtages. Vi slår dem tilbage igen.
I går undervurderede Grækerne os. Vi skal ikke gøre dem, den samme tjeneste.
- Er du sikker på disse tegn. - Plyndring af templer, Gør Apollo gal.
Guderne har lagt en forbandelse over Grækerne.
Klargør hærene. Vi angriber ved daggry.
Er jeg stadig din fange?
Du er min gæst.
- Kan Trojanske gæster tag af sted når de vil? - Vi tar' herfra.
Vil du forlade alt det her?
Vil du forlade Troja.
Hold barrikaderne.
Bueskytter til højre flanke.
Achilles.
Fremad!
Det rækker for i dag.
Tilbage til skibene!
Det var hans fætter.
Til Troja!
Tilbage til byen.
Vi skulle sejle hjem i dag.
Jeg tror ikke, at nogen sejler hjem nu.
Achilles!
- Han adlød ikke min ordre. - Nej, min herre.
- Det var en fejltagelse. - Jeg sagde, at de skulle trække sig.
Men du førte dem i kamp.
Jeg førte dem ikke, min herre.
Vi troede, du gjorde det.
Hvor er Patroclus?
Patroclus!?
Vi troede, han var dig, min herre.
Han bar din rustning. Dit skjold. Din hjelm.
- Han bevægede sig endda som dig. - Hvor er han!?
- Hvor! - Han er død, min herre.
Hector skar hans hals over.
Stop! Gør det ikke...
Hvor fører du mig hen?
Kan du finde vej hertil?
Ja.
Næste gang du kommer her, følg tunnellen.
Der er kunden, så du kan ikke fare vild. Bare fortsæt med at gå.
Når du kommer til enden, er du ved floden. Følg floden til bjerget Ida.
Hvorfor fortæller du mig det her?
- Hvis jeg dør. - Nej.
Jeg ved ikke, hvor længe byen kan holde stand.
Kommer Grækerne ind bag murene, er det forbi.
De dræber alle mændene, og smider børnene ud fra muren.
- Stop nu. - Og gør kvinderne til slaver.
- Og for dig vil det, være værre end døden. - Hvorfor siger du sådan noget?
For jeg vil ha du skal være parat.
Du skal tag vores søn og føre ham hertil.
Red så mange du kan, men du skal nå hertil.
Og så stikker du af.
Jeg dræbte en dreng i dag.
Og han var ung.
Han var alt for ung.
Den dreng redde krigen, for os i dag.
- Eudores. - Min herre.
Jeg skal bruge min rustning.
Nej.
- Gå ikke. - Reb.
Hector er min fætter. Han er en god mand.
Slås ikke mod ham. Vær rar, ikke at slås mod ham.
Vær rar!
Nej.
Hector!
Far, tilgiv mig, jeg har tjent så godt jeg kunne.
Må guderne være med dig.
Hector!
Ingen far har haft en bedre søn.
Apollon beskytter dig, min Prins.
Du er den bedste mand, jeg har mødt.
Du er prins af Troja.
Jeg ved, du vil gøre mig stolt.
Husk nu, hvad jeg fortalte dig.
Du behøver ikke, at gå der ud.
- Du behøver ikke. - Husk nu, hvad jeg fortalte.
Jeg har set dette øjeblik, i mine drømme.
Jeg vil indgå en pagt med dig, med guderne som vores vidner.
Lad os aftale, at taberen får lov til en retmæssig begravelse.
Der findes ingen pagt mellem alliancer og mænd.
Nu ved du, hvem du slås imod.
Jeg troede, det var dig jeg kæmpede imod i går.
Og jeg ville ønske, det havde været dig.
- Men jeg gav ham den ære han fortjente. - Du gav ham dit sværds ære.
Du vil ikke ha øjne i nat, og ej heller, øre eller tunge.
Du vil vandre i underverdenen, blind og døv.
Og alle de døde vil vide,
det er Hector, tåben som troede han havde dræbt Achilles.
Rejs dig, Prins af Troja.
Rejs dig. Jeg vil ikke lade en sten, tag min sejr.
Du mistede din fætter.
Og nu har du taget min.
Hvornår får det en ende?
Det ender aldrig.
Hvem er du?
Jeg har nedgjort mig selv, som ingen andre før har gjort.
Jeg kyssede hånden på manden som dræbte min søn.
Priamus?
Hvordan, er du kommet ind her?
Jeg tror jeg kender mit eget land, bedre end nogen Græker.
Du er en modig mand.
Jeg kan ha dit hoved på et spyd, når som helst.
Tror du virkelig, døden skræmmer mig nu?
Jeg så min ældste søn dø.
Så dig, trække hans krop efter din krigsvogn.
Gi mig ham tilbage.
Han fortjener en ordentlig begravelse, det ved du godt.
Gi mig ham.
- Han dræbte min fætter. - Men han troede, det var dig.
Hvor mange fætre har du dræbt?
Hvor mange sønner, fædre, brødre, ægtemænd, hvor mange? Brave Achilles.
Jeg kendte din far...
Han døde før hans tid var kommet.
Men han heldig nok til at dø, før han så sin søn falde.
Du har taget alt fra mig.
Min ældste søn, arvingen til min trone, beskytteren af mit kongerige.
Jeg kan ikke ændre det der er sket, det er gudernes vilje.
Men, vis mig den barmhjertighed.
Jeg elskede min søn, fra den dag han åbnede sine øjne, til det øjeblik du lukkede dem.
Lad mig vaske hans krop.
Lad mig sige bønnerne.
Lad mig lægge de to mønter, på hans øjne, til bådsmanden.
Hvis jeg lader dig herfra.
Hvis jeg lader dig ta ham med.
Så, vil det ikke ændre noget.
Du er stadig min fjende i morgen.
Du er stadig min fjende her, i nat.
Men selv fjender, kan vise hinanden respekt.
Jeg beundrer dit mod.
Mød mig udenfor, om lidt.
Vi mødes snart igen, min broder.
Din søn var den bedste kriger, jeg har kæmpet mod.
I mit land varer en begravelse i tolv dage.
Det er det samme her.
Da skal Prinsen få den samme ære.
Ingen Græker, vil angribe Troja de næste tolv dage.
Breseis?
Jeg troede, du var død.
Du er fri.
Hvis jeg har skadet dig.
Så var det ikke det jeg ønskede.
Gå. Ingen vil standse jer. Det har du mit ord på.
Kom, min pige.
Du er en meget bedre konge, end ham som leder denne hær.
Achilles har indgået en hemmelig pagt, og jeg skal adlyde den.
Hvad er det for et forræderi?
Rådslager med fjendens konge. Gir ham tolv dages fred.
Fred! Fred!
Deres Prins er død. Deres hær er uden leder.
- Dette er tiden til at angribe. - Selv om Hector er død...
så er der ingen måde, at forcere deres mure på.
Jeg skal ødelægge deres mure, om det så skal koste livet på fyrretusinde krigere.
Hør mig, Zeus! Jeg skal ødelægge deres mure.
Det er godt.
Til min søn, der hjemme.
Nå, Odysseus.
Du har fundet en måde så, fårene vil invitere ulvene til middag.
Undskyld mig, Eudores. Jeg skulle aldrig ha slået dig.
Du har været loyal ven. Det har du været hele dit liv.
Jeg håber, jeg aldrig svigter dig igen.
Det er mig der håber, jeg ikke svigter igen.
Væk mændene. Du skal føre dem hjem.
Kommer du ikke med os.
Jeg har min egen kamp, at udkæmpe.
- Da, vil jeg være ved din side. - Nej, jeg ønsker ikke, mændene skal deltage.
Det er en smuk nat.
Gå Eudores! Det er den sidste ordre jeg gir dig.
At kæmpe for dig har været mit livs ære.
Tolv dage senere.
Pest.
- Gå ikke for tæt på, min konge. - Dette er gudernes vilje.
De plyndrede Apollon’s tempel, Og Apollon plyndrede deres kød.
De troede, de kunne komme her og indtage vores by, på én dag...
se på dem nu!
Flygtende som hunde.
- Hvad er dette? - En offergave, til Poseidon.
Grækerne beder for en sikker rejse hjem.
Dette er en gave. Vi bør flytte den til Poseidons tempel.
Jeg syntes, vi skulle brænde den.
Brænde den? Min Prins, det er en gave, til guderne.
Far? Brænd den.
Se på dem.
Man skulle tro deres Prins, aldrig var død.
Du er deres Prins nu.
Gør din bror stolt.
Breseis, hvor er hun?
- Hvor! - Jeg ved ikke.
- Vær sød, jeg har en søn. - Så, få ham ud af Troja.
Breseis!
Helen? Vi må gå.
- Hvor hen? - Det skal jeg vise dig.
- Skyd dig. - Paris, Paris.
Der er en langt, hurtigt. Vi må gå nu.
Breseis!
Paris!
Lad den brænde! Lad Troja brænde!
Brænd alt! Brænd Troja!
Det er langt endnu, hurtigt.
- Jeg bliver her. - Nej.
Min far ville aldrig overgi' byen. Jeg kan ikke gå nu.
Byen er død. De brænder den ned.
- Hvad hedder du? - Aeneas.
- Kan du håndtere et sværd? - Ja.
Sværdet af Troja.
Så længe en Trojaner har sværdet, så har vort folk en fremtid.
Beskyt det, Aeneas. Find dem et nyt hjem.
- Det skal jag. - Skynd jer, hurtigt.
- Breseis var ikke på sit værelse. - Jeg finder hende.
- Jeg bliver hos dig. - Gå.
Forlad mig ikke.
Hvordan skulle du kunne elske mig, hvis jeg stak af nu?
- Vær nu sød. - Vi vil mødes igen.
I denne verden eller den næste.
Vi skal nok mødes igen.
Gå.
Til porten.
Soldater af Troja!
I er krigere! At lede jer...
har været min ære.
Min Prins.
De venter på os! Men jeg siger, lad dem vente lidt længere!
Paris!
Har i ingen ære!?
For sent for bønner, præstinde.
Jeg havde nær tabt denne krig, på grund af din lille romance.
Du skal blive min slave. Man vil se...
en Trojansk præstinde...
som skrubber, mine gulve.
Og om natten.
Hold hende!
Kom med mig.
Nej!
Paris!
Gør det ikke!
Det er okay.
Du gav mig fred.
I en livstid af krige.
Breseis, Kom.
Gå.
Du skal.
Troja falder.
Gå.
Vi må gå nu. Jeg kender en vej ud.
Det er all right.
Gå.
- Breseis, Kom. - Gå.
Find fred. Min bror.
Hvis de nogensinde, fortæller min historie.
Lad dem sige at jeg gik blandt kæmper.
Mænd rejser sig og falder, som vinterens ukrudt.
Men disse navne vil aldrig uddø.
Lad dem sige, jeg levede i tiden med Hector.
En tæmmer af krigere.
Lad dem sige, jeg levede i tiden med Achilles.
Oversat af Sutfinger